Газета "Подолянин"
type: channel
date: 2025-12-29T14:29:36Z
update period: hourly
update frequency: 1
update base: 2000-01-01T12:00+00:00
generator agent: https://wordpress.org/
items: 5 РОКІВ РАЗОМ ІЗ ГРОМАДОЮ
items: «УСЕ ЗАБОРОНЯЛОСЯ, АЛЕ МИ СВЯТКУВАЛИ!»
items: КАМ’ЯНЕЦЬ ТВОРИВ, НАДИХАВ І ВИСТОЯВ
items: ТЕПЛО ВИФЛЕЄМА І БЮДЖЕТ МАЙБУТНЬОГО
items: ВОГОНЬ ЇХНІХ ЖИТТІВ НЕ ЗГАСНЕ
items: ВІЧНА ШАНА ТИМ, ХТО СТАВ НА ЗАХИСТ
items: ЛЕОНТОВИЧ НА ВОКЗАЛІ СЛУХАВ «ЩЕДРИК»
items: ДИПЛОМАТ ІЗ КАМ’ЯНЦЯ: ПРО ЯПОНЦІВ, УКРАЇНУ, ВІЙНУ ТА КУЛЬТУРУ
items: ЩО ПРО ВІЙНУ ЗГАДУЄ «АПОСТОЛ» АНДРІЙ
items: ДИТИНА – ЦЕНТР ГРОМАДИ. І ПРОЄКТУ!

5 РОКІВ РАЗОМ ІЗ ГРОМАДОЮ
type: item
creator: Ольга МІРКОТАН
date: 2025-12-25T09:20:02Z
subject: Люди
subject: Людина та її справа
description: Традиційно «ПОДОЛЯНИН» наприкінці року спілкується щодо його підсумків із очільником громади. І першим запитанням, яке ми поставили меру, було про те, яка новина цього року його найбільше порадувала, а яка найбільше засмутила? The post 5 РОКІВ РАЗОМ ІЗ ГРОМАДОЮ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: Традиційно «ПОДОЛЯНИН» наприкінці року спілкується щодо його підсумків із очільником громади. І першим запитанням, яке ми поставили меру, було про те, яка новина цього року його найбільше порадувала, а яка найбільше засмутила? <img fetchpriority="high" decoding="async" class="alignleft wp-image-77434" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/mer038.jpg" alt="Михайло ПОСІТКО" width="425" height="425" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/mer038.jpg 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/mer038-400x400.jpg 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/mer038-150x150.jpg 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/mer038-768x768.jpg 768w" sizes="(max-width: 425px) 100vw, 425px" />– Напередодні різдвяно-новорічних свят ми завжди чекаємо на диво. Усі сподівалися, що 2025 року в Україні закінчиться війна. Сподівалися, бо дуже цього хотіли, і процеси, які відбувалися на глобально-світовій арені, нас обнадіювали… Але рік закінчується, а війна – ні, – зазначає Кам’янець–Подільський міський голова Михайло ПОСІТКО. – Найбільший смуток – те, що надалі продовжують гинути наші воїни, цивільні, діти. І ми в тій самій невизначеності, як це було з моменту повномасштабного вторгнення. А порадувало те, що, попри всі виклики, громада тримається. Ми допомагаємо війську, стараємося реагувати на запити кам’янчан, підтримувати безпеку в місті. Кам’янець став справжнім тилом – і для захисників, і для релокованого бізнесу. Коли експерти визнають нас лідером у допомозі армії, зі співпраці з громадським суспільством, інвестиційно привабливим, розумієш – місто має майбутнє. – Михайле Володимировичу, скільки людей нині проживають у Кам’янець–Подільській громаді, скільки з них знайшли прихисток у нашому місті? – Майже сто вісім тисяч мешканців. Згідно з даними ЄІС ВПО, у громаді зареєстровано 16 109 внутрішньо переміщених осіб. Люди приїжджали до Кам’янця і поверталися у свої домівки, зокрема, до Києва тощо. К…

«УСЕ ЗАБОРОНЯЛОСЯ, АЛЕ МИ СВЯТКУВАЛИ!»
type: item
creator: admin
date: 2025-12-25T09:15:34Z
subject: Культура
description: Традиції святкування Різдва на Поділлі вписуються в загальнонаціональну парадигму відзначення одного з найбільших релігійних свят. Враховуючи майже столітній період радянської окупації, багато духовних надбань сьогодні втрачено... The post «УСЕ ЗАБОРОНЯЛОСЯ, АЛЕ МИ СВЯТКУВАЛИ!» appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: <img decoding="async" class="alignright wp-image-77443" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/raryczkyj.jpg" alt="" width="430" height="346" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/raryczkyj.jpg 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/raryczkyj-400x322.jpg 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/raryczkyj-768x618.jpg 768w" sizes="(max-width: 430px) 100vw, 430px" />Традиції святкування Різдва на Поділлі вписуються в загальнонаціональну парадигму відзначення одного з найбільших релігійних свят. Враховуючи майже столітній період радянської окупації, багато духовних надбань сьогодні втрачено. Безглузда боротьба тоталітарної влади з релігією, повзуче засилля наукового атеїзму, репресивні заходи, застосовані до автохтонного населення, призвели до незворотних наслідків: поруйновано сакральні історичні споруди, вихолощено давні українські традиції, знищено духовну пам’ять народу. Переслідування вірян за релігійними поглядами тривало аж до часів так званої горбачовської перебудови, і лише із проголошенням Української Незалежності розпочалися уповільнені процеси навернення до забутих національних звичаїв. Сьогодні від носіїв фольклорних традицій, котрі народилися наприкінці 40–50–х років ХХ століття, ще реально зафіксувати уснооповідні тексти про традиції святкування Різдва у глухі тоталітарні часи. Цікавими є наші спостереження про святкування Різдва в селі Оринин на Кам’янеччині. *** МОКРИЦЬКА Євгена Миколаївна, 1944 р.н., освіта середня спеціальна, уродженка с.Оринин. – Як у Вашій родині велася підготовка до Різдва? – У нашій сім’ї постили, бабка наша була богомільна, ходила до церкви і соблюдала всі пости. На Святу вечерю готовили кутю, борщ, пиріжечки, узвар, вінєгрєт. Дуже пильнували, щоби на столі було 12 страв. Вареники були з вишнями, картофлями, з капустою. До борщу жарили балабушки, з картошкою, капустою. Борщ був обов’язково, пісний з грибами. Всьо готувалося на грибах. За літа бабка су…

КАМ’ЯНЕЦЬ ТВОРИВ, НАДИХАВ І ВИСТОЯВ
type: item
creator: admin
date: 2025-12-25T09:14:06Z
subject: Суспільство
description: У Кам’янці-Подільському 2025-й став роком, коли місто ніби навчилося дихати двома легенями: однією - воєнною, напруженою, сповненою болю та боротьби, а другою - людською, творчою, спортивною, життєствердною. Це був рік, коли поруч із сиренами лунали оплески на фестивалях, коли поруч із волонтерськими штабами вибухали емоції на стадіонах, коли поруч із тривогою жила незламна жага творити, допомагати й перемагати. The post КАМ’ЯНЕЦЬ ТВОРИВ, НАДИХАВ І ВИСТОЯВ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: У Кам’янці-Подільському 2025-й став роком, коли місто ніби навчилося дихати двома легенями: однією – воєнною, напруженою, сповненою болю та боротьби, а другою – людською, творчою, спортивною, життєствердною. Це був рік, коли поруч із сиренами лунали оплески на фестивалях, коли поруч із волонтерськими штабами вибухали емоції на стадіонах, коли поруч із тривогою жила незламна жага творити, допомагати й перемагати. Цей рік довів: Кам’янець – не просто місто-фортеця. Це місто, де кожна людина – цеглинка великої спільної стійкості. Спортсмени, ветерани, волонтери, студенти, музиканти, школярі, митці – кожен у свій спосіб піднімав планку можливого там, де інші бачили лише труднощі. І саме з цих тисяч маленьких і великих подвигів складається головний підсумок року: Кам’янець вистояв, Кам’янець творив, Кам’янець надихав. ГУЧНІ СУПЕРЕЧКИ РОКУ 2025 рік у нашому місті минув під знаком гучних суперечок – від баталій навколо статусу університету й дискусій щодо Алеї Надії до транспортного тарифу та нового бренду міста. Цей рік став одним із найбурхливіших у новітній історії Кам’янець-Подільського національного університету ім.Івана Огієнка. Те, що почалося як технічне рішення уряду про реорганізацію, виросло у масштабну боротьбу за автономію, назву та саму ідентичність університету. Першого серпня на офіційних ресурсах вишу з’явилося емоційне звернення студентів та науково-педагогічних працівників. У ньому вони висловили різке обурення наказом МОН про приєднання Кам’янець-Подільського національного університету ім. Івана Огієнка до Подільського державного університету. За два дні до цього, 30 липня, відбулася конференція трудового колективу, де ухвалили рішення готувати судовий позов, аби оскаржити розпорядження Кабміну. Аргументи викладачів і студентів були жорсткими: відсутність публічних консультацій, ігнорування позиції колективу, непрозорість реорганізаційної процедури, дисбаланс у складі комісії, та головне – загроза втрати статусу національного. Восени питання нарешті бул…

ТЕПЛО ВИФЛЕЄМА І БЮДЖЕТ МАЙБУТНЬОГО
type: item
creator: admin
date: 2025-12-25T09:00:37Z
subject: Місто
subject: Новини
description: 23 грудня відбулася 62-га позачергова сесія міської ради. Робота депутатів розпочалася в особливій, по-справжньому святковій атмосфері. До сесійної зали завітали юні кам’янчани-пластуни, які передали громаді міста Вифлеємський вогонь миру - знак духовного світла, надії та віри, що напередодні Різдва об’єднує людей і несе тепло в серця. The post ТЕПЛО ВИФЛЕЄМА І БЮДЖЕТ МАЙБУТНЬОГО appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: 23 грудня відбулася 62-га позачергова сесія міської ради. Робота депутатів розпочалася в особливій, по-справжньому святковій атмосфері. До сесійної зали завітали юні кам’янчани-пластуни, які передали громаді міста Вифлеємський вогонь миру – знак духовного світла, надії та віри, що напередодні Різдва об’єднує людей і несе тепло в серця. Після цього міський голова Михайло ПОСІТКО подякував юним пластунам за їхню місію і збереження гарної традиції. А ще відзначив важливість таких символічних жестів для єднання громади, особливо в непростий для країни час, і напередодні Різдва вручив дітям солодкі подарунки як знак вдячності та підтримки. Із вітальним словом до присутніх звернулися архієпископ Кам’янець-Подільський і Новоушицький ГЕРМАН, а також голова Духовної ради християнських церков і релігійних організацій Кам’янця-Подільського отець Едуард ВАСИЛЕНКО – настоятель римо-католицької парафії, побажавши громаді миру, духовної єдності, Божого благословення, витримки в непростий час та світлої надії на прийдешні зміни на краще. Після цього виступив голова міської Ради ветеранів Микола ЯЩУК. Він подякував депутатському корпусу і виконавчим органам за системну роботу на благо громади, наголосивши, що Кам’янець-Подільський є багатовекторною громадою, в якій особлива увага приділяється соціальному захисту людей, які опинилися у складних життєвих обставинах, а також підтримці Збройних сил України. – Єднаємося заради Перемоги, бо в єдності – наша сила, – підкреслив він у своєму виступі, привітавши присутніх із прийдешніми різдвяними святами. Також Микола Ящук повідомив про відзначення представників міської влади за співпрацю з ветеранською спільнотою. Зокрема, секретаря міської ради Ірину ШЕЛЕПНИЦЬКУ було нагороджено медаллю Ради організації ветеранів України за вагомий внесок у розвиток системи соціального захисту і громадянського суспільства. Згідно з рішенням сесії, звання «Почесний громадянин міста Кам’янця-Подільського» (посмертно) присвоєно нашим Героям, які загинули під …

ВОГОНЬ ЇХНІХ ЖИТТІВ НЕ ЗГАСНЕ
type: item
creator: admin
date: 2025-12-25T09:00:22Z
subject: Новини
description: Війна щодня забирає найкращих. Вони пішли на захист України і не повернулися, залишивши по собі біль, гордість та пам’ять. The post ВОГОНЬ ЇХНІХ ЖИТТІВ НЕ ЗГАСНЕ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: Війна щодня забирає найкращих. Вони пішли на захист України і не повернулися, залишивши по собі біль, гордість та пам’ять. БУВ СВІТЛОЮ ЛЮДИНОЮ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-77408" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/bernashevskyj-zag.jpg" alt="Сергій БЕРНАШЕВСЬКИЙ" width="300" height="355" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/bernashevskyj-zag.jpg 394w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/bernashevskyj-zag-338x400.jpg 338w" sizes="auto, (max-width: 300px) 100vw, 300px" />16 грудня 2025 р. під час виконання бойового завдання поблизу с.Тихе Синельниківського району Дніпропетровської області, зазнавши поранення, несумісного з життям, загинув житель Орининської громади Сергій БЕРНАШЕВСЬКИЙ. «Спочивай із миром, друже! Було за честь пліч-о-пліч пройти з тобою певний відрізок спільного життя. Ти був світлою людиною! Герої не вмирають», – написав у соцмережах Олег Трасоруб. Тетяна Надольська висловила у фейсбуку співчуття рідним: «Співчуття, біль… Сергію вічна і світла пам’ять як чудовій людині, мужньому чоловіку, дбайливому батьку та люблячому чоловіку… Легких хмаринок, Царство небесне, спочивай із миром, слава Герою!!!» 23 грудня Героя поховано на Алеї Героїв місцевого кладовища в с.Оринин. ВІРНИМ І СПРАВЖНІМ ДРУГОМ БУВ 20 грудня Кам’янець–Подільська громада у скорботі провела в останню путь солдата Дмитра НАДТОЧІЯ. Дмитро Олександрович народився 15 серпня 1981 р. Проходив строкову службу в 1999–2001 рр. Також за мобілізацією служив із березня 2015 р. по квітень 2016–го. У перший день повномасштабного вторгнення Воїн знову вступив до лав захисників. Був стрільцем в одній із військових частин ЗСУ. Дмитро Олександрович помер 17 грудня 2025 р. під час перебування у відпустці в м.Кам’янець–Подільський. Близькі згадують Дмитра Олександровича як вірного, відданого, щирого, справжнього друга, який ніколи не міг нікому відмовити в допомозі. Поховано Героя на міському кладовищі в м.Кам’…

ВІЧНА ШАНА ТИМ, ХТО СТАВ НА ЗАХИСТ
type: item
creator: admin
date: 2025-12-18T10:00:11Z
subject: Новини
description: Герої стали на захист України в найтяжчий для неї час і заплатили найвищу ціну за наше право жити у вільній державі. The post ВІЧНА ШАНА ТИМ, ХТО СТАВ НА ЗАХИСТ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: Герої стали на захист України в найтяжчий для неї час і заплатили найвищу ціну за наше право жити у вільній державі. ЗАГИНУВ ТАЛАНОВИТИЙ ІСТОРИК <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-77357" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/storchovyj2.jpg" alt="Валерій СТОРЧОВИЙ" width="247" height="367" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/storchovyj2.jpg 382w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/storchovyj2-270x400.jpg 270w" sizes="auto, (max-width: 247px) 100vw, 247px" />16 грудня стало відомо, що на фронті загинув кам’янчанин Валерій СТОРЧОВИЙ. Валерій Миколайович народився у жовтні 1970 р., навчався в 15-й школі, закінчив історичний факультет Кам’янець-Подільського педінституту (нині К-ПНУ ім.І.Огієнка). «Музейна родина втратила фахівця, справжнього ерудита та висококваліфікованого історика. Валерій Сторчовий присвятив роботі в музеї понад три десятиліття, розпочавши свій шлях 1992 р. Працював на різних об’єктах заповідника, останнім з яких стала міська Ратуша. Його наукові інтереси були надзвичайно широкими. Нумізматика та боністика: Валерій був визнаним фахівцем з історії грошей та грошових знаків країн пострадянського простору. Історія релігії: досліджував розвиток римо-католицької церкви на Поділлі (XIV-XXI ст.). Музейна справа: брав активну участь у створенні експозицій, зокрема став одним із творців музейного простору «Меморіал мучеників за віру». Висловлюємо щирі співчуття рідним, близьким та побратимам Героя. Світла пам’ять і вічна шана захиснику», – повідомили в Кам’янець-Подільському державному історичному музеї-заповіднику. Колега Захисника Ольга Венгрова оприлюднила допис у соцмережах: «Ти був різним…, в чомусь – відвертим або зовсім закритим, для когось із колег – «дивакуватим», на будь-яке запитання в тебе була розлога і переконлива відповідь, якщо ти хотів відповісти, якщо ні – переконлива відмова, з тобою було легко спілкуватися і водночас складно… Не віриться, не сприймає…

ЛЕОНТОВИЧ НА ВОКЗАЛІ СЛУХАВ «ЩЕДРИК»
type: item
creator: Ольга МІРКОТАН
date: 2025-12-18T09:15:48Z
subject: Культура
description: «Ця меморіальна дошка - з вокзалу міста Покровськ Донецької області. Ми віримо, що вона туди повернеться, а доти буде в місті, де навчався, надихався і творив Микола Леонтович... The post ЛЕОНТОВИЧ НА ВОКЗАЛІ СЛУХАВ «ЩЕДРИК» appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-77377" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/shhedryk_stor.111.jpg" alt="Відкриття дошки" width="428" height="340" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/shhedryk_stor.111.jpg 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/shhedryk_stor.111-400x319.jpg 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/shhedryk_stor.111-768x612.jpg 768w" sizes="auto, (max-width: 428px) 100vw, 428px" />«Ця меморіальна дошка – з вокзалу міста Покровськ Донецької області. Ми віримо, що вона туди повернеться, а доти буде в місті, де навчався, надихався і творив Микола Леонтович. Із цього вокзалу 1919 року хористи Української республіканської капели вирушили в подорож Європою. Натхненний подільськими колядками «Щедрик» пролунав у 17 країнах, а після став символом Різдва, тепла й світла по всьому світу». Так написано на табличці на будівлі Кам’янець-Подільського залізничного вокзалу під меморіальною дошкою-барельєфом на честь Миколи ЛЕОНТОВИЧА, яку урочисто відкрили 13 грудня – в день 148-ї річниці з дня народження відомого музиканта. «Якби в Україні був фірмовий потяг «Леонтович», то він курсував би за маршрутом Покровськ – Кам’янець-Подільський. Ці два важливі міста в житті відомого композитора об’єднала «Укрзалізниця», – коментують у компанії подію, яку організували. Ця дошка від травня 1993 р. висіла на вокзалі Покровська. Адже 1904 року Микола Леонтович, який навчався в Подільській духовній семінарії, став учителем співу в залізничному училищі на станції Гришине (нині Покровськ) і заснував робітничий хор залізничників. Ініціаторами й організаторами встановлення цієї дошки були історикиня Валентина СТРЮК і начальник управління архітектури та містобудування Покровської (до 2016 р. Красноармійської) міськради Леонід КИСЕЛЬОВ. До речі, існує версія, що зліпок руки композитора для дошки робили з руки пана Кисельова. Дошку виготовили на Донецькому виробничо–художньом…

ДИПЛОМАТ ІЗ КАМ’ЯНЦЯ: ПРО ЯПОНЦІВ, УКРАЇНУ, ВІЙНУ ТА КУЛЬТУРУ
type: item
creator: admin
date: 2025-12-18T09:11:22Z
subject: Суспільство
description: Починаючи з лютого 2025-го, в далекому Токіо на посаді третього секретаря з питань культурно-гуманітарного співробітництва в Посольстві України в Японії працює наш 46-річний земляк Андрій БУКРІЄНКО. The post ДИПЛОМАТ ІЗ КАМ’ЯНЦЯ: ПРО ЯПОНЦІВ, УКРАЇНУ, ВІЙНУ ТА КУЛЬТУРУ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: 22 грудня ­ День працівників дипломатичної служби Починаючи з лютого 2025-го, в далекому Токіо на посаді третього секретаря з питань культурно-гуманітарного співробітництва в Посольстві України в Японії працює наш 46-річний земляк Андрій БУКРІЄНКО. Попри семигодинну різницю в часі та щільний робочий графік, він знайшов час напередодні Дня працівників дипломатичної служби розповісти читачам «ПОДОЛЯНИНА» про роботу в столиці одного з азійських союзників України. ІНТЕРЕС ДО ЯПОНІЇ НАРОДИВСЯ В СЕЛІ – Я народився на Тернопільщині, але виріс у Кам’янці-Подільському, – розповідає Андрій Букрієнко. – До сімнадцяти років жив у цьому місті. Згодом регулярно приїжджав, щонайменше під час університетських канікул. Тут і досі проживає моя мама, яка працює в історичному музеї. Навчався спочатку в НВК №16, а після восьмого класу перейшов у ліцей №18 (нині – Кам’янець-Подільський ліцей). – Андрію Олександровичу, що ж входить до обов’язків третього секретаря нашого посольства в Японії? – Це залежить від напряму, адже «третій секретар» – назва посади, їх у нас є декілька, і в кожного свої обов’язки. Є економічна секція, політична, а я працюю в культурній. Моя робота грунтується на тому, що називається soft power – представленні України та української культури. Мета полягає в тому, щоб японці більше про нас знали та краще ставилися. – Говорячи про популяризацію свого, багатьом одразу спадає на думку те, що сама Японія добре просуває власний бренд у світі. А яким чином тема цієї країни з’явилася у Вашому житті? – Це було давно, ще на початку 90-х, на зорі Незалежності України. У моєї бабці в селі було здоровецьке радіо. Щось я його крутив і раптом упіймав російськомовну службу радіо Японії. Там розповідали про різні японські слова. Заслухався. Стало цікаво дізнатися більше, і врешті інтерес став таким, що я здобув відповідну вищу освіту. 2001 р. закінчив Київський національний університет імені Тараса Шевченка за спеціальністю «Східна та європейська мови» і здобув кваліфікацію філолога…

ЩО ПРО ВІЙНУ ЗГАДУЄ «АПОСТОЛ» АНДРІЙ
type: item
creator: admin
date: 2025-12-18T09:10:53Z
subject: Суспільство
description: Андрію - 42 роки. У лавах ЗСУ він уже майже три роки. Має позивний «Апостол» і, як зізнається, неодноразово відчував прихильність вищих сил. The post ЩО ПРО ВІЙНУ ЗГАДУЄ «АПОСТОЛ» АНДРІЙ appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: Андрію – 42 роки. У лавах ЗСУ він уже майже три роки. Має позивний «Апостол» і, як зізнається, неодноразово відчував прихильність вищих сил. До війни працював на фабриці з пошиття шуб, їздив на заробітки в Англію та Польщу. Коли росіяни зазіхнули на рідну землю, став її оборонцем. Вивчився на сапера, виконував завдання в Донецькій, Херсонській, Запорізькій та Дніпропетровській областях. За ці роки багато чого бачив і пережив. Після деокупації Херсонщини займався гуманітарним розмінуванням, також заміновував протоки річки: – Знаходили нерозірвані снаряди, протитанкові міни. Працювали в полях, лісопосадках і поблизу сіл. Якось в одному селі в хащі зайшла корова і підірвалася на протипіхотній міні. Місцеві знали про небезпеку і не випробовували долю. Під час тієї ротації він уперше побачив, як вибухає дрон: – Ти не відчуєш цих емоцій, доки сам не переживеш. Набув бойового досвіду і в наступних ротаціях уже не був такий «зелений». Наступні ротації на Донеччині «полоскотали нерви». Каже, що там дрони звичніші, ніж птахи. Сапер згадує епізод, коли вони чекали старшого групи в машині. Нічого не віщувало біди, поки над кабіною щось не зависло: – Витягаю голову, кажу: «FPV». Він вирівнюється, точний поворот робить… Паша ловить автомат, я ловлю Пашу. Дрон заглушили – не вибухнув. Робота саперів на передку – це знищення переправ, складів, укриттів. На Покровському напрямку Андрій із побратимами робили все, аби ворог ішов не туди, куди хоче, а туди, «куди нам треба»: – Успішно знищили будівлі, де в разі прориву росіяни могли облаштувати пункт дислокації. З такого місця їх важко було б вибити. Ця сцена була гідна бойовика. Сапери підготували все до вибуху, стрибнули в машину, бо мали лічені хвилини, щоб від’їхати на безпечну відстань: – Машина аж підстрибує. І тут бачу, що дрон доганяє інший пікап. Звідти вистрибують хлопці – й хто куди. І це за лічені хвилини до вибуху. Ми по гальмах, наздогнали їх, усі вмістилися в одне авто. Уже коли опинилися в безпеці, побачив знайоме облич…

ДИТИНА – ЦЕНТР ГРОМАДИ. І ПРОЄКТУ!
type: item
creator: Ольга МІРКОТАН
date: 2025-12-18T09:06:28Z
subject: Суспільство
description: Від січня 2025 року Кам’янець-Подільська міська громада стала учасницею проєкту «Найкращий догляд для кожної дитини: розвиток соціальних послуг та системи захисту дітей у Хмельницькій області», що реалізується РМ «Карітас-Спес Україна» за сприяння ЮНІСЕФ та фінансової підтримки Європейського Союзу. The post ДИТИНА – ЦЕНТР ГРОМАДИ. І ПРОЄКТУ! appeared first on Газета "Подолянин".
encoded: Від січня 2025 року Кам’янець-Подільська міська громада стала учасницею проєкту «Найкращий догляд для кожної дитини: розвиток соціальних послуг та системи захисту дітей у Хмельницькій області», що реалізується РМ «Карітас-Спес Україна» за сприяння ЮНІСЕФ та фінансової підтримки Європейського Союзу. Проєкт спрямований на розбудову системи безпечного і сімейно–орієнтованого догляду та виховання дітей, що забезпечує реалізацію їхніх прав, зокрема права на сім’ю, через розвиток послуг соціального характеру та сімейних форм виховання. Проєкт уперше розвиває і підтримує муніципального надавача соціальних послуг сім’ям із дітьми, а саме – Кам’янець–Подільський міський центр соціальних служб для сім’ї, дітей та молоді, а також інші організації та установи: службу в справах дітей Кам’янець–Подільської міської ради, КП «Дитячий медичний центр» КПМР та інших. – Діти – в центрі уваги громади. Саме так завжди зазначає міський голова Михайло ПОСІТКО. І саме тому наша громада одразу активно включилася в реалізацію проєкту, щойно ввійшла в нього, – зазначає голова робочої групи із впровадження проєкту, секретар міськради Ірина ШЕЛЕПНИЦЬКА. – На території нашої громади проживають 19 211 дітей, і всі вони потребують уваги. Наша громада славна своїми ініціативами та традиціями щодо підтримки сімей із дітьми. На сьогодні в нас уже існують безліч послуг для дітей та їхніх сімей: освітніх, медичних, соціальних, культурних і дозвіллєвих, які фінансуються з місцевого бюджету. Проте, завдяки участі громади у проєкті, утворився сталий тандем партнерських організацій і місцевого самоврядування. КОЖНА «ГІЛКА» ПРОЄКТУ ПРИВНЕСЛА ПОЗИТИВНІ ЗМІНИ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-77393" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/01_kovtun_czentralna.jpg" alt="Еліна КОВТУН із заступницею Наталією ГОМІЛКО" width="425" height="319" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2025/12/01_kovtun_czentralna.jpg 550w, https://podolyanin.com.ua/wp-conte…