Вони залишили свої справи, мрії та теплі домівки, щоб стати на захист найдорожчого. The post ЖОРСТОКА ВІЙНА appeared first on Газета "Подолянин".
Вони залишили свої справи, мрії та теплі домівки, щоб стати на захист найдорожчого. БІЙ, ЩО ВСЕ ЗМІНИВ 8 серпня Кам’янець-Подільська громада провела в останню путь солдата Ігоря ДРАГУСЕВИЧА. Ігор Петрович народився 15 травня 1983 р. Здобув середню освіту. 2001 року пройшов строкову службу. Від січня 2026 р. став до лав ЗСУ за мобілізацією. Ніс службу на посаді стрільця-помічника гранатометника однієї з військових частин ЗСУ. Воїн загинув 13 червня 2026 р. поблизу с.Майське Краматорського району Донецької області, виконуючи бойове завдання за призначенням. Поховано Героя на Алеї Слави. СТОЯВ НА ОБОРОНІ <img decoding="async" class="alignright wp-image-80508" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha.webp" alt="Сергій МЕДУХА" width="300" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sergij-meduha-105x105.webp 105w" sizes="(max-width: 300px) 100vw, 300px" />10 серпня Кам’янець-Подільський назавжди попрощався із солдатом Сергієм МЕДУХОЮ. Народився Сергій Валерійович 4 травня 1997 р. Здобув середню освіту. В листопаді 2025-го став до лав ЗСУ за мобілізацією, проходив службу на посаді стрільця-санітара штурмового спеціалізованого відділення у спецбатальйоні «Шквал». Проявивши стійкість і мужність, у бою за нашу Батьківщину Воїн загинув 27 липня 2026 р. поблизу с.Новомихайлівка Краматорського району Донецької області. Героя поховано на Алеї Слави міського кладовища. ДУЖЕ ЧЕКАЛИ ВДОМА <img decoding="async" class="alignleft wp-image-80509" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj.webp" alt="Василь ЗАНЕВСЬКИЙ" width="300" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/vasyl-zanevskyj-105x105.webp 105w" sizes="(max-width: 300px) 100vw, 300px" />7 серпня земляки провели в останню земну дорогу Захисника Василя ЗАНЕВСЬКОГО. Василь Анатолійович народився 26 листопада 1984 р. у селищі Дунаївці. Професійну освіту здобув у Балинському професійно-технічному училищі. «Найбільшим щастям у його житті стала сім’я, – повідомляють у Новодунаєвецькій громаді. – Василь Анатолійович зустрів своє кохання – Юлію, з якою створив міцну, люблячу родину. Він усім серцем прийняв її маленьку донечку. Згодом у подружжя народилася ще спільна донечка. Він мріяв бачити, як дівчатка ростимуть, радіти їхнім успіхам, бути поруч у найважливіші моменти їхнього життя. Заради них він поїхав на заробітки до Польщі, прагнучи забезпечити родині гідне життя». Саме в Польщі чоловік дізнався, що розпочалася повномасштабна війна, і повернувся захищати Україну. Службу проходив спочатку в складі роти охорони, а потім став морським піхотинцем. 6 травня 2025 р. під час виконання бойового завдання підрозділ, у складі якого перебував Василь Анатолійович разом із побратимами, накрив ворожий артилерійський обстріл. Відтоді він вважався безвісти зниклим, проте недавно все ж підтвердилася його загибель. Церемонія похорону відбулася з усіма військовими вшануваннями в Ярмолинцях, де він жив. Місцем вічного спочинку Воїна стало кладовище в селищі Дунаївці. У Героя залишилися мати, дружина, донечки, брати і сестри. ПОВЕРНУВСЯ ГЕРОЄМ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-80510" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov.webp" alt="Андрій ХРИСТОФОРОВ" width="300" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/andrij-hrystoforov-105x105.webp 105w" sizes="auto, (max-width: 300px) 100vw, 300px" />7 серпня Дунаєвецька громада назавжди попрощалася зі своїм Захисником – солдатом Андрієм ХРИСТОФОРОВИМ. Андрій Михайлович народився 21 квітня 1986 р. в с.Іванківці. Після закінчення школи працював трактористом у рідному селі. Згодом працював у Чернівцях, Одесі та Хмельницькому. «2011 року відійшов у вічність його батько, і він залишився поруч із матір’ю та бабусею, ставши для них надійною опорою. Згодом Андрій Михайлович познайомився з майбутньою дружиною Іриною, а вже через рік вони одружилися. Молоде подружжя оселилося в с.Рачинці. 2014-го в сім’ї народилася перша донечка, – повідомляють у Дунаєвецькій громаді. – Мріючи про гідне майбутнє для своєї сім’ї, 2017 року Андрій поїхав на заробітки до Польщі. 2023 року народилася молодша донечка. Андрій радів батьківству, будував плани на майбутнє, та війна перекреслила всі його мрії. 9 червня 2024 р. Андрій став на захист Батьківщини». Від 30 липня 2024 р. вважався безвісти зниклим. Проте після двох років очікування результати експертизи підтвердили його загибель унаслідок мінометного обстрілу противника поблизу м.Залізне Бахмутського району Донецької області. Поховано Захисника на місцевому кладовищі в с.Рачинці. У Героя залишилася дружина, донечки, матір, сестра. ВІЙНА ЗАБРАЛА ЇЇ В РІДНИХ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80511" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol.webp" alt="Оксана ГОГОЛЬ" width="300" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oksana-gogol-105x105.webp 105w" sizes="auto, (max-width: 300px) 100vw, 300px" />8 серпня Маківська громада провела в останню путь старшого сержанта Оксану ГОГОЛЬ. Оксана Володимирівна народилася 27 травня 1978 р. Обравши шлях військової медицини, служила парамедикинею, рятувала життя українських воїнів. Службу проходила на посаді начальниці медичного пункту ЗСУ. «Оксана вступала в поєдинок зі смертю, ставала на боротьбу з чужим болем і хворобами, допомагала іншим вистояти й повернутися до життя. Та настала мить, коли боротися довелося вже за себе. Важка невиліковна хвороба виявилася сильнішою», – повідомляють у громаді. Найбільшим її багатством була родина, вона була мамою трьох донечок. Захисницю поховано на Алеї Слави місцевого кладовища. БУВ ОПОРОЮ РОДИНИ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-80515" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/yurchenko-zag.webp" alt="Сергій ЮРЧЕНКО" width="225" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/yurchenko-zag.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/yurchenko-zag-225x300.webp 225w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/yurchenko-zag-233x310.webp 233w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/yurchenko-zag-79x105.webp 79w" sizes="auto, (max-width: 225px) 100vw, 225px" />У Чемеровецькій громаді повідомили про загибель Захисника Сергія ЮРЧЕНКА. Сергій Геннадійович народився 19 березня 1993 р. в селищі Веселянка Запорізької області. 2018-го був призваний на строкову службу, а 2019 р. продовжив службу в Державній прикордонній службі України на посаді кінолога. З 2019 по 2022 рік ніс службу на контрольно-пропускному пункті «Чонгар» Херсонської області. Із початком повномасштабного вторгнення Сергій Геннадійович став до лав ЗСУ. 4 травня 2024 р. Воїн зник безвісти під час виконання бойового завдання поблизу с.Кислівка Харківської області. Понад два роки сім’я, яка наразі проживає в с.Летава Чемеровецької громади, чекала на свого Захисника. Проте за результатами ДНК-експертизи було офіційно підтверджено його загибель. ПОЛІГ У БОЮ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80513" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen.webp" alt="Олексій ГРИНИШЕН" width="300" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/oleksij-grynyshen-105x105.webp 105w" sizes="auto, (max-width: 300px) 100vw, 300px" />У Новоушицькій громаді повідомляють, що підтвердилася загибель солдата Олексія ГРИНИШЕНА. Олексій Володимирович народився 19 квітня 1981 р. в с.Браїлівка. Проходив строкову службу. Створив сім’ю, проживав у Чернігівській області в с.Старий Білоус. Працював у Києві на будівництві. Після початку повномасштабного вторгнення Олексій Володимирович вивіз сім’ю на Новоушиччину. Після прибуття став на облік у місцевому відділенні ТЦК і СП. І від березня 2022 р. захищав Батьківщину. Проходив службу на посаді водія однієї з військових частин ЗСУ. Виконував бойові завдання в Запорізькій і Донецькій областях. 25 грудня 2024 р. в Покровському районі Донецької області обірвався зв’язок із бойовою позицією, де перебував Захисник. Попри всі сподівання, виявилося, що того дня Воїн загинув. У Героя залишилися батьки, дружина, донька і сестра. 12 серпня Захисника було поховано на місцевому кладовищі с.Браїлівка. The post ЖОРСТОКА ВІЙНА appeared first on Газета "Подолянин".
КАТАСТРОФА, ЩО НАБЛИЖАЄТЬСЯ: ПОДІЛЛЯ СТРІМКО ВТРАЧАЄ ВОДУ
Коли років 20 тому я прочитала прогнози екологів, що Молдова та Україна відносяться до територій, які найшвидше втрачатимуть воду в ХХІ столітті, внутрішньо набурмосилася: що за маячня? Поділля - край десятків річок, озер, ставків. Куди це все раптом дінеться, і чому? The post КАТАСТРОФА, ЩО НАБЛИЖАЄТЬСЯ: ПОДІЛЛЯ СТРІМКО ВТРАЧАЄ ВОДУ appeared first on Газета "Подолянин".
<img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80547" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha_stor1.webp" alt="Збруч при впадінні у Дністер, фото від 30 травня ц.р. " width="420" height="282" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha_stor1-310x207.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha_stor1-150x100.webp 150w" sizes="auto, (max-width: 420px) 100vw, 420px" />Коли років 20 тому я прочитала прогнози екологів, що Молдова та Україна відносяться до територій, які найшвидше втрачатимуть воду в ХХІ столітті, внутрішньо набурмосилася: що за маячня? Поділля – край десятків річок, озер, ставків. Куди це все раптом дінеться, і чому? Роки минали, про прогноз я ніколи не забувала. Понад 10 років тому почастішали згадки про те, що сільські криниці стоять сухі, і внутрішня занепокоєність почала зростати. Я люблю свою землю і своє місто, хочу жити лише тут і більше ніде, й хочу, щоб мій син також жив тут, у найкращому куточку планети. Якщо вода зникне, куточок стане не таким уже й найкращим. Коли цьогоріч після сніжної зими річки почали міліти, мій внутрішній панікер нарешті налякався на повну котушку. Що робиться з нашими водними ресурсами, як буде розвиватися ситуація далі, й чи можемо ми хоч чимось зарадити? ДНІСТЕР Б’Є АНТИРЕКОРДИ Улітку 2026-го Дністер, від якого залежить водопостачання мільйонів людей в Україні та Молдові, опустився до найнижчого рівня за весь час спостережень. Його подільські притоки – Збруч, Жванчик, Смотрич – переживають те саме маловоддя, тільки без пресрелізів і гучних заголовків у постах та газетах. І це не суто українська історія: тими самими днями рекордно обміліли Дунай і Рейн. Угорщина готується вперше за десятиліття зупинити свою єдину атомну станцію, а швейцарські водосховища спорожніли, як ніколи, протягом останніх двох декад. Мережею ширяться звернення до одеситів із проханням економити воду. У Чорноморську на Одещині централізоване водопостачання вже тимчасово відключали. Одесити матюкаються і вважають такі прохання вкидами: де ж це чувано, щоб Дністер обмілів? Одесити не були б такими скептичними, якби побачили річку в межах нашого району. У серпні 2019-го я літала над Дністром в околицях села Бабшин: тоді посуха на річці оголила острівець зі зруйнованим ДОТом лінії Молотова-Рібентропа. Це здавалося неабиякою екзотикою: острів посеред широкої річки, ще й зі спорудою на ньому. Станом на липень-2026, цей острівець давно став частиною суходолу (якою, у принципі, й був до створення водосховища), тож до доту, який встиг обрости самосівом, спокійно можна дійти берегом. За даними Укргідроенерго, за 28 днів липня 2026 року приплив води до Дністровського водосховища становив лише 64 кубічні метри за секунду – це близько 19% місячної норми. Гідрологи оцінюють імовірність такого маловоддя лише в один випадок зі ста. Це найменше липневе значення припливу за весь час експлуатації водосховища (з 1985 року). Український гідрометеорологічний центр незалежно підтверджує критичну гідрологічну ситуацію в басейні Дністра. <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-80548" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha2_stor.1.webp" alt="Колись цей острів був вкритий водою. Нині він - давно частина суходолу " width="400" height="300" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha2_stor.1.webp 550w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha2_stor.1-400x300.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha2_stor.1-310x233.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/zasuha2_stor.1-140x105.webp 140w" sizes="auto, (max-width: 400px) 100vw, 400px" />Погіршення тривало впродовж усього місяця: за оцінкою Міністерства економіки, водність більшості річок української частини басейну в липні становила лише 10-40% від норми, а 8 липня зафіксували найменший добовий приплив до водосховища за всю історію спостережень. Суттєвих опадів прогноз на серпень не обіцяє. Попри це Новодністровська ГЕС впродовж липня утримувала компенсаційні скиди в нижній б’єф на рівні приблизно 100-110 куб. м за секунду – насамперед заради санітарного попуску і водопостачання Молдови, для якої Дністер нижче за течією є основним джерелом прісної води. Як пояснював заступник генерального директора Укргідроенерго з комерційної діяльності Богдан Сухецький, через посуху і маловоддя компанії довелося переглянути торгову стратегію на ринку електроенергії. Пріоритетом стало саме збереження санітарного попуску, а не вироблення електрики. Виробіток на Дністровській ГЕС у липні знизився на 43% порівняно з торішнім показником. Наприкінці липня ситуація змусила Україну і Молдову домовитися про новий тимчасовий режим: скиди на два тижні знизили до 85 куб. м/с, а Держводагентство вже обмежило спеціальне водокористування для 92 водокористувачів у басейні. Якщо приплив впаде нижче як 50 куб. м/с, сторони проведуть позачергову нараду. Молдовську делегацію запросили оглянути українські водозабори поблизу Хотина, щоб на місці оцінити наслідки затяжного маловоддя. За повідомленнями з молдовського боку, рівень Новодністровського водосховища в останні дні липня падав приблизно на 12 см на добу. Це свідчить про те, що з водойми випускали більше води, ніж у неї надходило. Знімки із дронів, які останніми днями розходяться мережею, показують те саме: звужене русло, піщані острови і ділянки дна, яких роками ніхто не бачив. КУДИ ПОДІЛАСЯ КАРМАЛІТАНТКА? Офіційна статистика і великі медіа зазвичай стежать за головною річкою, тоді як її подільські притоки – Збруч, Жванчик, Смотрич, Ушиця, Тернава, Калюс, Студениця – місяцями міліють майже непомітно для стороннього ока. За наявними оцінками, наповненість річок водою в Кам’янець-Подільському районі становить лише близько 20% від нормативної. Річечка Кармалітантка, яка живила Жванчик і впадала в нього під скелею з рештками Жванецької фортеці, висохла повністю. Збруч, здається, можна перестрибнути. Від Жванчика залишився невиразний потічок. Це узгоджується з тим, що відбувається і в інших районах нашої області. Цього літа під Славутою повністю зникло Святе озеро, гідрологічна пам’ятка природи державного значення. Вода там була багата на гліцерин, озеро було улюбленим місцем відпочинку багатьох поколінь волиняків. У навколишніх селах так само, як і в нас уже давно, пересихають ставки й малі річки, а на території парку висихають болота, які живили озеро поверхневими стоками. Схожу, добре задокументовану картину дає приклад іншої малої річки України – Куликівки: за спостереженнями місцевих жителів, окремі її ділянки останніми роками пересихають щоліта, тоді як узимку і навесні річка знову повноводна. Це узгоджується з народною прикметою про «Петрівські криниці» – джерела, які в окремі роки майже припиняють витікати до свята Петра і Павла, а згодом відновлюють дебіт. Із наукового погляду це пояснюється сезонними коливаннями рівня підземних вод і живленням водоносних горизонтів – цілком природний цикл, який усе частіше не встигає відновитися до наступного спекотного літа, коли посушливих років стає більше, а мокрих – менше. НЕ ТІЛЬКИ В НАС: ДУНАЙ, УГОРЩИНА, РУМУНІЯ, ШВЕЙЦАРІЯ Українська ситуація – частина ширшої картини. Наприкінці липня агентство Associated Press повідомило, що Дунай впав до рекордно низьких рівнів по всій Центральній Європі: в Будапешті 29 липня зафіксували позначку 23 см – нижче за попередній історичний мінімум 33 см, встановлений 2018 року. Річка, яка тече через десять країн від Німеччини до України, оголила скелі, піщані обмілини і старі затонулі судна. Синоптики попереджали про подальше падіння рівня і спеку понад 38°C. Найгостріше це вдарило по атомній енергетиці. Угорська АЕС «Пакш» – єдина станція у країні, яка забезпечує майже половину угорської електроенергії, – через рекордно низький рівень Дунаю вже зупинила два з чотирьох енергоблоків, а 29 липня почала зупиняти третій. Компанія-оператор попереджала про ризик повної зупинки станції вперше за 44 роки. Прем’єр-міністр Угорщини Петер Мадяр закликав громадян і бізнес економити електроенергію і ввів обмеження на використання води в найпостраждаліших районах країни. Раніше з тієї самої причини Румунія призупинила один реактор на АЕС у Чернаводе: румунська ділянка Дунаю впала до найнижчого рівня за 30 років. Рейном поки що не курсують баржі з вуглем: річка зміліла, тож чекають, коли вода повернеться. У Швейцарії, «водній батареї» Західної Європи, водосховища гідроелектростанцій наповнені лише на 43%, це на 15 відсоткових пунктів менше за середнє значення за останні 20 років. Причина: бідна на сніг зима і найпосушливіша весна з 1864 року. Влада поки не прогнозує дефіциту електроенергії, але наголошує, що все залежить від того, скільки дощів випаде до осені. ДАЛІ БУДЕ ГІРШЕ: ЕЛЬ-НІНЬЙО ВЖЕ ТУТ <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-80549" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026.webp" alt="Сокіл, 2026" width="400" height="400" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026.webp 500w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026-400x400.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/sokil2026-105x105.webp 105w" sizes="auto, (max-width: 400px) 100vw, 400px" />Всесвітня метеорологічна організація офіційно підтвердила: 2026 рік приносить нове Ель-Ніньйо (екстремальне потепління тихоокеанських вод біля екватору). Воно посилюється швидше, ніж очікувалося. За останніми оцінками ВМО, влітку-восени явище переросте в сильну фазу з аномаліями температури поверхні Тихого океану, яка може перевищити кліматичну норму більш ніж на 2,9°C. Пік очікується орієнтовно в листопаді, а за оцінками NOAA (Національного управління океанічних та атмосферних досліджень США), ймовірність того, що воно збережеться щонайменше до початку 2027 року, становить близько 96%. Генеральний секретар ООН Антоніу Гутерреш описав ситуацію так: Ель-Ніньйо вже не «на порозі», а фактично всередині будинку, і підсилює спеку, яка й без того зростає через десятиліття спалювання вугілля, нафти й газу. Механізм доволі простий: у теплу фазу цього природного циклу пасати над Тихим океаном слабшають, і тепла вода, яку зазвичай зносить на захід до Азії, зсувається назад на схід, до узбережжя Америки. Це змінює характер опадів по всій планеті: десь стає вологіше, а десь, зокрема в Індонезії, Австралії та частині Південної Азії, різко посушливіше. У Європі це накладається на власну тенденцію. За спостереженнями дослідників Швейцарської вищої технічної школи Цюриха, посуха 2026 року почалася приблизно на два місяці раніше, ніж посуха 2022-го: що гарячіша атмосфера, то швидше вона витягує вологу з річок, озер, водосховищ і грунту. Саме цим, а не якимись загадковими планетарними процесами, пояснюється і те, чому навіть сніжна зима не встигає поповнити підземні горизонти: менше снігу взимку означає менше весняного стоку й менше запасу вологи на випадок спекотного літа. ЩО МОЖЕМО ЗРОБИТИ МИ? <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80550" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/hotyn2015.webp" alt="Хотин, 2015" width="410" height="308" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/hotyn2015.webp 550w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/hotyn2015-400x300.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/hotyn2015-310x233.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/hotyn2015-140x105.webp 140w" sizes="auto, (max-width: 410px) 100vw, 410px" />Однозначних рецептів тут немає, але напрями більш-менш зрозумілі. Менше шкодити самим. Дотримання Водного кодексу, захист прибережних захисних смуг, засадження берегів річок деревами, зменшення розорювання річкових долин і забруднення грунту в зонах активного водозабору, економія води в кожному домогосподарстві – усе це помітно полегшило б ситуацію на малих річках. Відновлювати природні «стабілізатори» водного балансу: болота і торфовища, заплавні ліси, витоки джерел. Показовий приклад – малі греблі, зокрема боброві: там, де вода затримується штучною чи бобровою греблею, менша річка продовжує текти навіть посушливого літа, тоді як сусідня, без жодної перепони на шляху, пересихає до дна. Універсального рецепта тут немає: греблі в одних випадках допомагають, в інших шкодять, і кожен випадок варто оцінювати окремо. Адаптуватися, а не лише пом’якшувати наслідки. Приклади вже є в Європі. У Німеччині на плантації лохини у Вадерсло встановили одну з найбільших агровольтаїчних станцій: сонячні панелі над 17 гектарами ягід щороку виробляють близько 22 млн кВт•год і водночас захищають рослини й працівників від спеки. У Нідерландах натомість масово замінюють асфальт на бетонні плити з отворами для трави – на парковках, велодоріжках і в пішохідних зонах. Такі покриття вбирають дощову воду, знижують перегрів вулиць і зменшують ризик підтоплень. Ці рішення радше для міст, ніж для річок, але принцип той самий: затримати воду там, де вона впала, а не одразу спускати її каналізацією. Нам усім слід уже усвідомити: зникнення води – реальність. Питання вже не в тому, чи торкнеться це кам’янчан, а наскільки швидко ми встигнемо пристосуватися до того, що вже відбувається. Ірина ПУСТИННІКОВА. The post КАТАСТРОФА, ЩО НАБЛИЖАЄТЬСЯ: ПОДІЛЛЯ СТРІМКО ВТРАЧАЄ ВОДУ appeared first on Газета "Подолянин".
ПІВ СТОЛІТТЯ СПОРТИВНОЇ СЛАВИ КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКА ДЮСШ №2 ВІДЗНАЧАЄ 50-РІЧНИЙ ЮВІЛЕЙ
П’ятдесят років тому рішенням виконавчого комітету Кам’янець-Подільської міської ради депутатів трудящих від 14 січня 1976 р. №30, відповідно до народно-господарського плану Хмельницької області на 1976 рік, започатковано дитячо-юнацьку спортивну школу №2. За цей час вона стала одним із найвідоміших спортивних осередків міста, виховавши тисячі юних спортсменів, десятки майстрів спорту, переможців і призерів обласних, всеукраїнських і міжнародних змагань. The post ПІВ СТОЛІТТЯ СПОРТИВНОЇ СЛАВИ КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКА ДЮСШ №2 ВІДЗНАЧАЄ 50-РІЧНИЙ ЮВІЛЕЙ appeared first on Газета "Подолянин".
<img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80561" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51.webp" alt="" width="400" height="400" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51.webp 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-400x400.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-150x150.webp 150w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-768x768.webp 768w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-300x300.webp 300w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-310x310.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/chatgpt-image-11-serp.-2026-r.-19_29_51-105x105.webp 105w" sizes="auto, (max-width: 400px) 100vw, 400px" />П’ятдесят років тому рішенням виконавчого комітету Кам’янець-Подільської міської ради депутатів трудящих від 14 січня 1976 р. №30, відповідно до народно-господарського плану Хмельницької області на 1976 рік, започатковано дитячо-юнацьку спортивну школу №2. За цей час вона стала одним із найвідоміших спортивних осередків міста, виховавши тисячі юних спортсменів, десятки майстрів спорту, переможців і призерів обласних, всеукраїнських і міжнародних змагань. Відкрито ДЮСШ №2 на базі приміщень на пр.Грушевського, 31 (колишньому пр.Леніна) у складі 3 спортивних залів із 2 роздягальнями і душовою та прилеглим футбольним полем, яке 1982 року перетворено на мотобольний стадіон. Біля витоків створення школи стояв її перший директор Станіслав КУЗОВЕНКО – людина, яка заклала фундамент розвитку закладу і визначила його головний принцип: виховувати не лише сильних спортсменів, а й гідних людей. На знак пошани до його внеску вже понад чотири десятиліття в Кам’янці-Подільському проводиться Всеукраїнський турнір із футболу його пам’яті, який став справжньою спортивною візитівкою міста. Свою роботу школа розпочала 15 серпня 1976 року, а з 1 вересня цього року створено чотири відділення з видів спорту: футбол, вільна боротьба, фехтування, теніс. Станіслав КУЗОВЕНКО працював по 1983 рік, обіймаючи посаду тренера-викладача з футболу. Його традиції продовжив Володимир БАЗИЛЬКО – другий директор, тренер-викладач із футболу з 1983 по 1985 рік, із 1985 року по 2012 рік школу очолював Віктор ФУРМАН, тренер-викладач із вільної боротьби. Очільниками школи також були Дмитро НЕВЕНГЛОВСЬКИЙ, тренер-викладач із боксу (з 2012 по 2016 р.), Василь ПАСЕНКО, тренер-викладач із вільної боротьби – з 2016 по 2026. Із роками школа суттєво розширила свої можливості. Сьогодні в ДЮСШ №2 функціонують відділення футболу, боксу, дзюдо, вільної боротьби, тхеквондо, кікбоксингу і змішаних єдиноборств. Саме ці види спорту формують сучасний профіль закладу. Вихованці школи щороку успішно виступають на чемпіонатах України і міжнародних турнірах, гідно представляючи Кам’янець-Подільську громаду. Єдиним командним видом є футбол. Саме юні футболісти ДЮСШ №2 неодноразово ставали переможцями престижних турнірів, а багато випускників продовжили спортивну кар’єру у професійних командах, стали наставниками. Найвідоміші з них: Іван СТАСЮК, декан факультету фізичної культури, спорту і реабілітації Кам’янець-Подільського національного університету ім.І.Огієнка, Олексій МАЗУРЕНКО, Микола ГИБАЛЮК, Сергій ЧОРНОБАЙ, Владислав ХАМЕЛЮК, Владислав ВАНАТ, Владислав ПЕРВЄЄВ. Вагомий внесок у розвиток футбольного відділення зробили тренери Володимир ЛУКАШЕВИЧ, Олексій МУЛЯР, Володимир ПТАШНИК, Сергій ГОРЕНКО, В’ячеслав ЦИМБАЛІСТИЙ та інші наставники, які присвятили життя дитячому футболу. У відділенні вільної боротьби працюють Дмитро ПАСЕНКО, Валентин НЕГОДА, Віктор ФУРМАН. Найвідоміші випускники, чемпіони і призери Всеукраїнських та міжнародних змагань: Віталій ШАТУРСЬКИЙ, Сергій САМСОНЮК, Олександр КОЛЕСНИК, Єгор ГОРОХ, Данило СТАСЮК, Віктор КРУПА. Неодноразово високі результати демонстрували вихованці відділення боксу: Сергій ЛЯХ, Віктор БОЙКО, Гєрман БОДНАРЧУК, Сабіна НОВОСАД, Іван МИРОНЮК, Севак МАРТИРОСЯН. Їхні наставники: Володимир ПРИХОДЬКО, Віктор АРХІПОВ, Олександр СКАВРОНСЬКИЙ, Дмитро НЕВЕНГЛОВСЬКИЙ, Олег ЛЮЛЬКО. У відділенні кікбоксингу ВАКО працюють Анатолій ЛАБАТЮК, Роман ЕРГЕШОВ, Павло КОНДРАТОВ, Олександр НАЗАРЧУК. Тренери-викладачі пишаються своїми відомими вихованцями: Романом ГОЛОВАТЮКОМ, Павлом КОНДРАТОВИМ, Сергієм МІЩИШИНИМ, Антоніною ОСЕЦЬКОЮ, Денисом ПІНЗАРЕМ, братами Олександром і Василем КОВАЛЬЧУКАМИ, Сергієм ЛАБАТЮКОМ, Дмитром БАРАНОВСЬКИМ, Сергієм ГУМЕННИМ. Відділення боротьби дзюдо очолюють Тетяна ПОЛІНСЬКА, Оксана КОБЕРНИК, Марина ЧИСТЯКОВА. Тренери виховали відомих спортсменів: Валерія КОМАРА, Олександра КОРНІЙЧУКА, Марину ДРАЧ, Сергія СЬОМИКА, Максима ПАНЧУКА, Антона ФАРІОНА, Олену РОМАНОВУ. Вихованців відділення змішаних єдиноборств тренують Юрій НЕСТЕРОВСЬКИЙ, Назарій ВИННИК, Андрій ЛІВІЦЬКИЙ. Вони підготували переможців змагань Єлізавету КИЯН, Дар’ю БРЕКУНЕНКО. Тренер-викладач відділення тхеквондо Катерина ТЮТЮННИК пишається своїми вихованцями, ось їхні імена: Артем КУЗЬ, Костянтин КРОЛИК, Іван КРИВОШЕЯ і Ганна СОЛТИСЯК. У травні 2026 року Кам’янець-Подільській дитячо-юнацькій спортивній школі №2 присвоєно першу категорію. Весь колектив доклав зусиль до цієї події, а найбільше – заступниця директора з навчально-виховної роботи Оксана КОБЕРНИК і методистка Наталія ТОМЧИШЕНА. Ювілей школи – це свято декількох поколінь. Це нагода висловити щиру вдячність ветеранам спорту, колишнім і нинішнім керівникам, тренерам-викладачам, працівникам, випускникам, вихованцям та їхнім батькам. Саме завдяки їхній праці, відданості та любові до спорту ДЮСШ №2 уже пів століття залишається справжньою школою характеру, сили духу і перемог. Нехай і надалі у стінах школи зростають нові чемпіони, лунають переможні фанфари, а кожна медаль і кожен кубок стають гідним продовженням славетної історії Кам’янець-Подільської ДЮСШ №2. З ювілеєм, спортивна родино! Нових звершень, миру, добробуту і ще багатьох десятиліть успішної роботи за підтримки міської влади на благо Кам’янця-Подільського та України. Володимир ПТАШНИК. The post ПІВ СТОЛІТТЯ СПОРТИВНОЇ СЛАВИ КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКА ДЮСШ №2 ВІДЗНАЧАЄ 50-РІЧНИЙ ЮВІЛЕЙ appeared first on Газета "Подолянин".
КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКИЙ ПИВОВАРНИЙ ЗАВОД. РІК 1949. ЧАСТИНА ІІ
наказі №116 від 14 липня Больменко, з метою недопущення фактів зникнення The post КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКИЙ ПИВОВАРНИЙ ЗАВОД. РІК 1949. ЧАСТИНА ІІ appeared first on Газета "Подолянин".
Початок у «ПОДОЛЯНИНІ» від 18, 25 червня, 9, 23 липня ц.р. У наказі №116 від 14 липня Больменко, з метою недопущення фактів зникнення матеріальних цінностей із території заводу, дав вказівку: «Охороні заводу щоденно здійснювати огляд особистих речей робітників та службовців (корзин, портфелей, згортків і т.д.) незалежно від часу виходу з території заводу. У випадку підозри, дозволяю охороні заводу провести обшук осіб, що знаходяться під підозрою… У всіх випадках затримання охорона негайно зобов’язана скласти акт по затвердженій формі мені разом з актом затримання матеріальних цінностей для подальшого рішення». У наказі №117 від 16 липня Больменко дав сувору догану головному інженеру Прибелєву за те, що: «Прибелєв І.Г. без мого дозволу виїхав у Хотин… і клієнтура документи на вивіз продукції з території заводу [не змогла] підписати, не було кому, і в клієнтури була затримка на одну годину». Також нарешті на заводі розпочалося формування особових справ робітників, про що свідчить наказ №119 від 18 липня. Секретарка Толдіна мала ознайомити всіх начальників цехів із наказом, аби до 30 липня були сформовані справи на всіх працівників, а останні мали принести і додати до своїх особових справ фотокартки розміром 6х9 см. Тоді ж у липні, в розпал продажу пива, Больменко дізнався, що: «відповідальна за вимірювальні прилади і вимірювання бочкової тари зав. лабораторією т.Пінчук на ділянці роботи, що на неї покладалась, діяла безвідповідально, передаючи роботу іншим робітникам завода і не контролюючи їх, в результаті чого більше 30 штук бочок клеймовані повторними номерами, що призводить до заплутаності обліку та можливих непорозумінь. За халатне ставлення до вимірювання пивної транспортної бочкотари зав. лабораторією т.Пінчук оголошую догану і вимагаю в 2­тижневий термін внести виправлення в неправильно клеймовану бочкотару. Головному інженеру Прибелєву щоденно контролювати роботу т.Пінчук з вимірювання транспортної бочкотари як нової так і тої, що знаходиться в обігу». Також Прибелєв мав забезпечити належний стан зберігання вугілля, яке при транспортуванні намокло і втратило свої властивості. Урожай 1949 р. був кращим, ніж у попередні роки, тому з 2 серпня Больменко дав вказівку цілодобово приймати у склад Пивзаводу ячмінь, а А.Нарольська була відповідальною за його зважування. Пінчук мала слідкувати за якістю ячменю, що надходив на склади. Також збільшувалася чисельність охоронців під час заповнення складів ячменем. Раптова перевірка заводу 6 липня санепідемстанцією вилилася в наказ №134 від 15 серпня, за яким з’ясовано: «Пляшки миються не надто чисто, брокераж працює погано, через що пляшки з пивом перед назначенням на реалізацію розколені, з відбитими вінчиками шийки, закупорка халатна, ящики для пляшок очищаються і миються погано. Через погану роботу цеху, особливо брокеража, та недостатній контроль за роботою цеху з боку зав. лабораторії і головного пивовара, наявні випадки виготовлення браку продукції і навіть випадки її повернення із торгових точок для обміну. З метою ліквідації вказаних недоліків, для поліпшення роботи цеху і випуску продукції, яка б за своєю якістю і за зовнішнім оформленням відповідала б стандартам, НАКАЗУЮ: …брокировщицю­бригадира Шлапак… звільнити з 15 серпня, назначивши тимчасово П.Мазур / зав. лабораторії Пінчук, гол. пивовару Хитринській і майстру безалкогольного цеху І.Смаглому вказати на слабкий контроль за роботою розливного та безалкогольних цехів, особливо брокеража». Інший наказ Больменко видав 20 серпня: «При перевірці транспортних пивних бочок із заявленими торговими організаціями… бочка №954, замаркована ємністю в 59 л, мала всього 48 л, бочка №384 із 113 л по факту мала 109 літрів, бочка №198, замаркована на 93 л, мала 90 л… [тому] за неуважність та халатність зав. лабораторії Пінчук виголошую сувору догану та попереджаю про кримінальну відповідальність… Колесникову здійснювати детальний огляд бочкотари, що повертається. У випадку виявлення дефектів, складати акт в присутності клієнтів та встановлювати вартість ремонту. У випадку, якщо огляд буде неналежним, ремонт здійснювати за кошти тих осіб, що прийняли бочкотару». Зауважимо, що за систематичні порушення Л.Пінчук остаточно звільнена 6 грудня 1949 р. Наказ №141 від 25 серпня був продовженням попередніх наказів: «Недоїмки, витрати та крадіжки прийняли систематичний характер, бо слідством встановлено, що робітники заводу, вступаючи в кримінальний зв’язок із завідуючими кіосків, створюють фіктивні квитанції і акти на пошкоджені пляшки, здача пляшок на завод не відбувалась, а вартість цих пляшок ділилась між собою, [що нанесло шкоди] державі цим шляхом близько 500 тис. карб., [тому] ст. бухгалтеру щомісячно перевіряти залишки товарно­матеріальних цінностей на складах і в кіосках заводу, зав. Дебальцевською гуртовою базою т.Дикун щомісячно на початку місяця проводити інвентаризацію та результати сповіщати не пізніше 5 числа кожного місяця; до 25 вересня здійснити порядок обліку бочко­скляної тари та з’ясувати місцезнаходження кожної бочки, ящиків та пляшок; категорично заборонити поверх нормативне списання битих пляшок, яке здійснювати комісійно». <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80569" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj.webp" alt="" width="455" height="230" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj.webp 989w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj-400x202.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj-768x388.webp 768w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj-593x300.webp 593w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj-310x157.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/pyvovarnyj-150x76.webp 150w" sizes="auto, (max-width: 455px) 100vw, 455px" />На початку вересня Больменко проінспектував підсобне господарство і з’ясував, що зав. господарством Кормилецький самовільно надав охоронцю Смольницькому відпустку в ніч на 6 вересня. Той о 22.00 пішов додому, а прийшов о 7.30: «Крім того, одна пара коней, пропрацювавши цілий день 5 вересня, з вини Кормилецького залишена була в ніч на 6 число без корму, а зранку була голодна; свині вийшли зі своїх загороджень і ходили по всьому госп. двору». Тому Кормилецькому винесено сувору догану, а за простій пари коней 6 вересня з нього вирахували із зарплати. Постійні перевірки, під час яких виявлено грубі порушення технологічних процесів, призвели до відсторонення головного інженера Прибелєва з 1 жовтня на підставі наказу Пивтресту №55 від 26 вересня. На його місце призначений Ісаак Каплун, на якого покладалася вся матеріально­технічна відповідальність. Та вже 23 листопада Прибелєв знову обійняв посаду головного інженера Пивзаводу, а оскільки Хитринська їхала на місячні курси до Києва, то Прибелєв із 24 листопада виконував і обов’язки головного пивовара міста. В останній момент Больменко видає інший наказ, за яким із 26 листопада посилає до Києва на підвищення кваліфікації саме Прибелєва, а Хитринську залишає на Пивзаводі для заміщення Прибелєва на посаді головного інженера і виконання своїх безпосередніх обов’язків. Також Больменко розпочав виселення працівників, які проживали в основному корпусі Пивзаводу. За наказом №155 від 30 вересня: «зав. лабораторії Л.Пінчук, плановику­економісту Беєру, робітниці М.Рудій… до 10 листопада звільнити квартири в приміщенні заводу. До 10 жовтня всім робітникам, службовцям, що тримали домашніх тварин на території підсобного господарства, забрати… у випадку їх подальшого перебування після 10 жовтня, вони будуть оприбутковані як належні Пивзаводу». На початку жовтня виникла аварійна ситуація в безалкогольному цеху через стан підлоги, що змусило зупинити виробництво і здійснити ремонт. Початок холодної осені призвів до невиконання планових показників, і за вересень замість 84 тис. карб. виторг склав 22 тис. 400 карб.: «Зав. кіоском Картавих замість… 25 тис. карб. виконав 11,4 тис. карб.; зав. кіоском Нудельман при 20 тис. карб. виконав 6,4 тис. карб.; зав. кіоском №3 Ріва Хухім при плані 15 тис. карб. виконала 1,7 тис. карб. …таке безвідповідальне ставлення до плану товарообороту в подальшому бути не може. Зав. кіосками не зрозуміли всієї серйозності виконання плану товарообороту та пустили торгівлю на «самотьок», а начальник збуту не займався цим питанням і не вимагав від робітників виконання та перевиконання плану …попереджаю, що зав. кіосками в IV кварталі будуть отримувати зарплату від виконання плану товарообігу, без гарантійного мінімуму». У жовтні Больменко вирішив раптово здійснити ревізію всієї склотари 14 числа, о 9 год., сформувавши комісію з начальників цехів, а свійські тварини, яких і надалі знаходили на території Пивзаводу, були оприбутковані на користь підприємства. Інвентаризація склотари показала недостачу 65 пляшок, тому зав. складом І.Колесніков протягом доби 17 жовтня мав внести гроші в касу Пивзаводу. У подальшому йому оголошено догану і звільнено 1 листопада з переведенням на іншу посаду. На його місце призначено майстра ситрового цеху Смаглого, який виконував посадові обов’язки за сумісництвом. Завдяки наказу №162 від 14 жовтня з’ясовуємо, що на Пивзаводі був драмгурток, оскільки на утримання його керівника виділено 100 карб. Невиконання планових показників за перші три квартали 1949 р. змусило Больменка видати ще один наказ, за яким, щоб не було перевитрат фонду зарплати, здійснено обмеження фонду на IV квартал 1949 р. У наказі №167 від 28 жовтня йдеться: «У зв’язку з наближенням святкувань 10­ї річниці возз’єднання Українського народу в єдиній Українській Радянській державі і 32­ї річниці Великої Жовтневої соціалістичної революції, з метою забезпечення безперебійної роботи в святкові і передсвяткові дні, щоб упередити можливість спроб ворогів народу нанести шкоду нашій державі, НАКАЗУЮ: з 12 години 29 жовтня і по 10 листопада охорону…перевести на казармений стан. Вихід лише за моїм особистим рішенням». У наказі №171 від 6 листопада після преамбули про вплив жовтневої революції на шлях до подальшого розвитку соціалістичного господарства, за виконання і перевиконання плану на 111% подяку отримали 11 робітників Пивзаводу. Від міськкому КП(б) У «похвальні грамоти» отримали П.С.Вінникова, М.І.Скора, В.В.Ізотова. Похвальні грамоти від Пивзаводу отримали Вінникова, Ізотова, Скора, Гриневич, Белозьорова, Камінський, Вєтрович, Пшесмецький: «Виражаю впевненість, що колектив робітників і службовців Кам’янець­Подільського Пивзаводу, не зважаючи на труднощі, докладе всіх зусиль для дострокового виконання плану 1949 р. до 5 грудня 1949 р., тобто до дня Сталінської конституції. Хай живе 32­га річниця Великої Жовтневої соціалістичної революції. Директор Пивзаводу ­ Больменко». Догани протягом 1949 року отримали: 9 червня охоронець Волощук, «що був виявлений в нетверезому стані»; догану з попередженням 11 червня ­ їздовий Бучковський, бо «цього дня в 2 годині ночі під час перевірки несення служби сторожами заводу на підсобному господарстві …виконуючий обов’язки нічного сторожа… спав на посту»; охоронець Клюцук ­ 20 червня за халатне ставлення до виконання службових обов’язків, а саме «пропуск підводи бази «Заготської» без пропуска», а вже 27 липня за неодноразове порушення трудової дисципліни остаточно звільнений. За наказом №109 від 22 червня: «За недбале ставлення до виконання обов’язків, що виразилось в допущенні пропажі бочки з пивом №619 ємністю в 72 л, зав. складом готової продукції т.Колесніковій оголошено сувору догану з попередженням (у разі подібних випадків звільнити та віддати під суд). Бухгалтерії заводу вирахувати вартість 72 л пива із зав. складом готової продукції т.Колеснікової». У тому ж наказі Больменко попередив бригадира розливного цеху Шлапак, що: «при подальшому виявленні випадків неуважного ставлення до виконання своїх обов’язків при видачі пива із цеха розливу на склад готової продукції, в результаті чого номер бочкотари записується невірно, розрахую з роботи. Звертаю особливу увагу всієї охорони на необхідність детального контролю. За вивозом продукції з території заводу і при незначних сумнівах негайно доповідати мені, а за моєї відсутності ­ головному інженеру заводу». Догану отримав Корженко 25.09 за спробу ним винести з території заводу пляшку пива; А.Мазур 25.09 ­ за спробу пройти через річку, минаючи прохідну заводу. На Пивзаводі була практика переведення робітників на інші посади. Свідерську 13 червня з безалкогольного цеху перевели в підпорядкування головного пивовара, бо Свідерська: «за станом здоров’я не виконує щоденних норм виробітки і не може бути використана на роботах, пов’язаних із сирістю». Переведені тимчасово в безалкогольний цех: робітниця Вишневська ­ на миття пляшок, а Павло Мазур ­ на миття бочок; машиніст Г.Іванов з 1.09 переведений на посаду кочегара, а кочегар Ю.Т.Побережний ­ на посаду машиніста; з 1.09 тимчасово в.о. бригадира­браковщика розливного цеху поставлені Мазур і Нарольська з розподіленням посадових обов’язків між ними. Та протягом 1949 р. весь Пивзавод «гудів», як розлучався Беєр. 23 березня 1949 р. Больменко отримав лист від: «нар. суда 1 ділянки м.Кам­Под. на основі виконавчого листа №21468 від 11 листопада 1937 р. м.Грозного про стягнення з Беєра Олександра в користь Беєр Марії аліментів, всього 25% всіх видів зарплати, а кошти направляти поштою за адресою: Москва, 22, вул.Хотинська, 7, кв.11. Щомісячно сповіщати нарсуд про переведення коштів …посилаючись на дати поштових квитанцій». Але оскільки Марія Іванівна проводила літо на дачі, 9 травня на Пивзавод вона відправила заяву: «Враховуючи мій виїзд на дачу в літній період часу, прошу Вас утримання по виконавчому листу з Вашого співробітника Беєр А.Я. висилати на адресу: Москва, 22, до запитання М.І.Беєр». Ще одна заява від Марії Іванівни надійшла на ім’я старшого бухгалтера: «З вами проходять утримання з г.Беєра А.Я., робітника планового відділу. І мені не ясно, чому щомісячно присилаєте різну суму коштів, тоді коли гр.Беєр працює на ставку і я маю справку від прокурора Кам’янець­Подільська про те, що гр. Беєр А.Я. отримує 490 карб. в місяць. Також Вам дано вказівку утримання 50% щомісячно. На якій підставі мені висилали 245 карб. 51 коп. по вересень. Прошу Вас провести перерахунок з березня по вересень включно. За березень я не можу найти. Квитанція за квітень ­ отримала 355 карб., травень ­ 343 карб., червень ­ 355 карб., липень ­ 337 карб., серпень ­ 354 карб., вересень ­ 245 карб. Інакше я вимушена написати жалобу в прокуратуру СРСР і подати в нарсуд. Громадянин Беєр А.Я. від 8 років (прохвост) пройдисвіт, переховувався від рідної дочки». Але в серпні 1949 р. Беєр А.Я. оскаржив рішення в Нарсуді 1 ділянки м.Кам’янця ­Подільського: «Про застосування до мене 50% стягнення з моєї зарплати по виконавчому листу… зі змінами в 35%». Врешті 22.11.49 на ім’я Больменка надійшов лист із нарсуду на підставі рішення від 23 вересня 1949 р. за №809, за яким здійснити утримання: «35% до погашення заборгованості за останні три роки. І по закінченню 4 років здійснювати утримання по 25%». Нарсуд ­ Демчук». Імовірно, Больменко, співчуваючи Беєру, був на боці підлеглого. Та «ігри» з Марією Іванівною, яка добре знала колишнього чоловіка, стануть ударом для Больменка під кінець робочого тижня. «Затверджую. Начальник міського МВС, полковник міліції /Сухий/ ПОСТАНОВА /на виїмку документів/ 1949 р. 13 дня, жовтня. Я начальник ОБХСС …лейтенант міліції Піскун, цього числа розглянув направлені в міськвідділ …матеріали про використання службового положення плановика­економіста … Беєра А.Я. НАЙШОВ: … Беєр А.Я. …здійснював незаконне начислення зарплати робітникам …а потім за домовленіс­ тю з особами, які незаконно отримували кошти, виплачені кошти присвоював собі. Вбачаючи в діях Беєра А.Я. склад злочину ст. 97 К.К. УРСР, і враховуючи, що фіктивні документи знаходяться в бухгалтерії Пивзаводу, на підставі ст. 173 УПК УРСР ПОСТАНОВИВ: вилучити… робочі наряди і табельні листи: 1) на виплату 433 карб. 40 коп., ­ електромонтера Мельника; 2) 310 карб. 50 коп. ­ машиніста Побережного; 3) 811 карб. 70 коп. ­ бондаря Дембіцького; 4) 828 карб. 93 коп. ­ бондаря Камінського; 5) 670 карб. 08 коп. ­ їздового Твердого». При врученні в п’ятницю 14 жовтня постанови Больменку одразу відбулося спільно зі старшим бухгалтером І.Білоусом вилучення документів 5 робітників. 1 грудня 1949 р. Беєр був звільнений, а Больменку залишалося керувати Пивзаводом ще пів року. Руслан НАГНИБІДА, молодший науковий співробітник НІАЗ «Кам’янець». (Далі буде). The post КАМ’ЯНЕЦЬ-ПОДІЛЬСЬКИЙ ПИВОВАРНИЙ ЗАВОД. РІК 1949. ЧАСТИНА ІІ appeared first on Газета "Подолянин".
У 22 роки Давид ГРАНАТ підписав контракт і став на захист нашої держави. Служив у лавах 36-го окремого полку Нацгвардії України. Уже через пів року після початку служби він воював у найгарячіших точках фронту на Харківщині. Обороняв Липці, Вовчанськ, Глибоке. Пережив важкі бої, виносив із поля бою поранених побратимів, брав у полон ворожих окупантів. The post ІЗ ЧЕСТЮ ПРОЙШОВШИ ГОРНИЛО ВІЙНИ appeared first on Газета "Подолянин".
У 22 роки Давид ГРАНАТ підписав контракт і став на захист нашої держави. Служив у лавах 36-го окремого полку Нацгвардії України. Уже через пів року після початку служби він воював у найгарячіших точках фронту на Харківщині. Обороняв Липці, Вовчанськ, Глибоке. Пережив важкі бої, виносив із поля бою поранених побратимів, брав у полон ворожих окупантів. <img loading="lazy" decoding="async" class="wp-image-80578 alignright" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve.webp" alt="" width="420" height="290" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve.webp 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve-400x276.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve-768x530.webp 768w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve-435x300.webp 435w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve-310x214.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/davyd_mtve-150x105.webp 150w" sizes="auto, (max-width: 420px) 100vw, 420px" />Нині Давиду 25 років. Із честю пройшовши горнило війни, в липні цього року він повернувся до цивільного життя і нині працює у службі охорони КП «Міськтепловоденергія». За успішне виконання бойових завдань, проявлені мужність, відвагу і самопожертву під час виконання військового обов’язку солдата Давида Граната нагороджено однією з найпочесніших військових відзнак – нагрудним знаком Головнокомандувача Збройних Сил України «Золотий хрест». Минулого тижня нагороду захиснику урочисто вручили керівники КП «Міськтепловоденергія» – генеральний директор Артур ПАША і головний інженер Василь ТАРАСЮК. Щиро вітаємо нашого колегу з почесною відзнакою! Пишаємося і дякуємо за мужність, відвагу та захист України! Пресслужба КП «Міськтепловоденергія». The post ІЗ ЧЕСТЮ ПРОЙШОВШИ ГОРНИЛО ВІЙНИ appeared first on Газета "Подолянин".
Днями міський голова Михайло ПОСІТКО поділився інформацією про чергову допомогу ЗСУ. Зокрема, наші захисники отримали ще один автомобіль... The post НОВИНИ ТЕРГРОМАД appeared first on Газета "Подолянин".
МІСТО <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80530" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer.webp" alt="" width="366" height="274" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer.webp 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer-400x300.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer-768x575.webp 768w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer-401x300.webp 401w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer-310x232.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/avto_mer-140x105.webp 140w" sizes="auto, (max-width: 366px) 100vw, 366px" /> • Днями міський голова Михайло ПОСІТКО поділився інформацією про чергову допомогу ЗСУ. Зокрема, наші захисники отримали ще один автомобіль. Також для військових було передано 5 зарядних станцій. Цей запит вдалося забезпечити за кошти бюджету громади. • Вихователька Кам’янець-Подільського ЗДО №20 «Дзвіночок» Наталія КАЛАЙДА ввійшла до ТОП-25 найкращих педагогів країни за версією престижної премії Global Teacher Prize Ukraine – 2026. Таке високе визнання стало результатом її невтомної праці, професіоналізму та успішного впровадження сучасних підходів у дошкільній освіті. • 4-6 серпня в Кам’янці-Подільському відбувся Всеукраїнський тренінг із молодіжної політики. Учасники дізналися, як молоді ефективно співпрацювати із владою і впливати на рішення у своїх громадах. Це навчання допоможе зробити місцеву політику більш відкритою та орієнтованою на потреби молоді. • Учні Кам’янець-Подільського ліцею взяли участь у програмі молодіжного обміну в німецькому місті-побратимі Есслінгенна-Неккарі. Поїздка відбулася завдяки домовленостям міського голови і партнерству між міськими й молодіжними радами двох громад. РАЙОН • 8 серпня Дунаєвецька громада відзначила 11-річчя з дня заснування за участі жителів, партнерів із міст-побратимів, ветеранів і Героїв України. Особливою подією дня стало відкриття на Алеї Слави пам’ятного знака полеглим Героям із запровадженням цифрового формату вшанування – QR-кодів на місцях поховань для доступу до їхніх онлайн-біографій. Практичним проявом підтримки армії стала передача необхідного обладнання для військового підрозділу від міського голови Веліни ЗАЯЦЬ та всієї громади. Завдяки спільним зусиллям на благодійних локаціях вдалося зібрати 78070 грн для потреб українських захисників. • Голова районної ради Михайло СІМАШКЕВИЧ подякував іноземним партнерам за підтримку, небайдужість і готовність допомагати та поділився новинами співпраці: – КНП «Багатопрофільна районна лікарня Слобідсько-Кульчієвецької сільської ради» отримала: інвалідні візки, підгузки, милиці та ходунки. – Вдалося забезпечити продуктами харчування і засобами гігієни санаторно-оздоровчий центр соціальної реабілітації «Смарагдове місто», який через війну був змушений переїхати з Донецької області до нашого району. – Для Гуменецької тергромади було передано пожежний автомобіль від місії Johanniter Mission Siret. • Проєкт «Культурнопізнавальний маршрут «Трав’яна Бакота: шляхом гори Теремець» виборов друге місце в конкурсі від Українського культурного фонду і втілюється ФОП Вікторією БІЛІВСЬКОЮ спільно з експертами НПП «Подільські Товтри» за підтримки БФ «МХП-Громаді». Головною локацією обрано геологічну пам’ятку – гору Теремець, яка відома унікальною степовою і цілющою рослинністю, особливим мікрокліматом та панорамними видами на затоп- лені історичні села. За інформацією тергромад. The post НОВИНИ ТЕРГРОМАД appeared first on Газета "Подолянин".
10 серпня до поліції звернувся 45-річний місцевий житель і повідомив, що виявив крадіжку зі свого гаманця, який він залишив у шафі для змінного одягу в одному із фітнес-клубів. Поки чоловік був на тренуванні, в його шафу проник невідомий і викрав гроші. Сума збитків склала близько 12 тис. грн. The post КРИМІНАЛ appeared first on Газета "Подолянин".
МАЛОЛІТНІЙ ЗЛОДІЙ 10 серпня до поліції звернувся 45-річний місцевий житель і повідомив, що виявив крадіжку зі свого гаманця, який він залишив у шафі для змінного одягу в одному із фітнес-клубів. Поки чоловік був на тренуванні, в його шафу проник невідомий і викрав гроші. Сума збитків склала близько 12 тис. грн. Поліцейські оперативно встановили особу крадія – ним виявився 15-річний підліток. СПРОБА ДВА НЕ ВДАЛАСЯ У Дунаївцях поліцейські оголосили підозру 21-річній місцевій жительці, яка двічі обікрала один і той самий магазин цифрової техніки. Перебуваючи на іспитовому терміні за попередній майновий злочин, дівчина з різницею в декілька місяців непомітно винесла з полиць закладу два ноутбуки загальною вартістю близько 30 тис. грн. Викрадене вона встигла продати, однак правоохоронці розшукали і вилучили техніку, щоб після експертиз повернути власнику. Після завершення розслідування справу скерують до суду. КРИВДНИК ПІД НАГЛЯДОМ У Кам’янці-Подільському суд ухвалив вирок 28-річному чоловікові за систематичне психологічне насильство щодо співмешканки. Протягом року поліцейські склали щодо нього чотири адмінпротоколи, однак зловмисник знову повертався до знущань. У результаті суд призначив кривдникові 2 роки пробаційного нагляду і зобов’язав пройти тримісячну програму для кривдників. 60 ТИСЯЧ ЗА ДВОХ Поліцейські Кам’янеччини розслідують дві схеми шахрайства, внаслідок яких місцеві жителі втратили загалом 60 тис. грн. В одному випадку жителька Кам’янця-Подільського довірилася псевдопрацівнику банку і повідомила йому паролі й CVV-код, після чого з її рахунку зникли 13 тис. грн. Іншою жертвою став 24-річний кам’янчанин, який продавав мотоцикл в інтернеті. Перейшовши за фішинговим посиланням від «покупця» для оформлення «безпечної угоди», він втратив 47 тис. грн. Правоохоронці закликають громадян бути пильними і нікому не передавати персональні дані банківських карток. «ІЖ» ПРОТИ «АУДІ» 7 серпня, близько 18.40, поблизу с.Патринці Китайгородської громади відбулося зіткнення автомобіля «Audi Q7», за кермом якого перебував 26-річний кам’янчанин, і мотоцикла «ІЖ Планета» під керуванням 17-річного жителя с.Демшин. Унаслідок аварії неповнолітній мотоцикліст зазнав тілесних ушкоджень. Медики надали йому допомогу без госпіталізації. За інформацією Кам’янець-Подільського РУП. The post КРИМІНАЛ appeared first on Газета "Подолянин".
До редакції надійшов лист кандидата біологічних наук Віталія БІЛАНА, в якому він порушує проблему чистоти води. Наводимо деякі думки Віталія Юхимовича. The post НАМ ПИШУТЬ appeared first on Газета "Подолянин".
До редакції надійшов лист кандидата біологічних наук Віталія БІЛАНА, в якому він порушує проблему чистоти води. Наводимо деякі думки Віталія Юхимовича. «ВОДА В ЖИТТІ ЛЮДИНИ Ми широкими кроками йдемо до колапсу в природі, а саме забруднення наших річок. Чиста вода – це головний продукт життя без хвороб. Із кожним роком, місяцем і днем в Україні все гостріше постає питання забезпечення населення чистою водою, придатною для пиття і приготування їжі. Джерельна вода – це активна жива вода, а кип’ячена – це мертва вода. Відомо, що в багатьох регіонах України зникли майже всі джерела, вони висохли. Причиною цього явища є згубна для природи України меліорація, а саме осушення торф’яних боліт, які були акумуляторами снігової та дощової води. Завдяки меліорації у Славутському районі Хмельницької області в заплавних луках річки Горинь утворилася напівпустеля. Щоб відновити роботу торф’яних боліт, потрібно позагортати канали, викопані меліораторами. Науковці встановили, що в дощову пору року, а саме восени і навесні, ці болота запасали величезну кількість води, вбирали їх як губка, а в посушливу – віддавали річкам та людині, живлячи багато джерел і криниць. Чиста вода – це запорука нашого здоров’я, вона дасть силу любити життя і бути щасливим. Без води життя людини на планеті неможливе. Вода складає більшу частину живих істот. Запитаємо у вчених мужів науки: чому тисячі років наші предки, які жили на території України, пили воду з річок і озер, брали її з річок для приготування їжі тощо? 30 років тому з Дністра можна було брати воду для приготування смачного борщу. Я виріс на берегах річки Горинь. Ми ще школярами ходили туди на риболовлю. І вранці, коли вода ще була прохолодною, сміливо пили її, зачерпуючи кашкетами або долонями. І ніхто не хворів, усі були здоровими. Й донині пам’ятаємо, яка це була чиста і смачна вода. Її пили також тварини, а нині понюхають і не п’ють. Виникає запитання: чому вода в наших річках була такою чистою і якісною для вживання? Відповідь: тому що предки були розумнішими за нас. Наші діди і прадіди організовували на річках біологічне очищення води, створюючи на них ставки і будуючи греблі. Так на р.Горинь у Лановецькому і Білогірському районах було аж п’ять великих ставків і водяних млинів. Ставки були і на річці Смотрич, тому й річка несла чисту воду, як і річка Тясмин у Черкаській області, та інші. По всій Україні на річках були ставки, на яких стояли водяні млини і маленькі електростанції, що давали екологічно чисту енергію для населення міст, містечок і сіл. А найголовніше – у ставках без високого наукового супроводу відбувалося біологічне очищення води наших річок. На дні ставків удень і вночі працювали мільярди мікроорганізмів, розкладаючи і поїдаючи всі органічні рештки, які потрапляли у воду річки. Навесні при великій воді ставки розкривалися, і вода, розливаючись по луках та пасовищах, виносила на них тисячі тонн мулу, а саме поживних речовин, які накопичилися за цілий рік у ставках від діяльності мікроорганізмів, які мінералізували всі органічні рештки. Із кожним роком в Україні та всьому світі збільшується кількість хвороб, які залежать від екологічних факторів і насамперед від чистоти води. Якщо ми, українці, й загалом цивілізація не відновимо в річках біологічного природного очищення, то загинемо, як і попередні цивілізації нашої землі. Фільтри для води, які все більше пропонує промисловість, нас не врятують. Річки – це артерії країни. В якому стані вони перебувають, у такому ж стані перебуває наше з вами здоров’я і здоров’я майбутніх поколінь. Якщо не буде вжито відповідних заходів, забруднення річок, озер і підземних вод, які живлять наші криниці в селах і містах, найближчим часом приведе до колапсу в природі, що вже спостерігається в деяких районах України. А це набагато важливіше питання для виживання людини, ніж фінансовий колапс. Навесні по телебаченню показували, що, завдяки збудованим у деяких районах Індії ставкам, було очищено воду річок, піднято рівень грунтових вод, що підвищило урожайність полів тощо. Але в Україні ця методика очищення вод річок практикувалася вже близько тисячі років. Відновивши ставки на малих річках, ми очистимо їхню воду, яку вони понесуть у головні артерії нашої країни. Чиста вода – це здоров’я нації, це здоров’я цивілізації». The post НАМ ПИШУТЬ appeared first on Газета "Подолянин".
5 серпня в Колибаївському старостаті відкрили і освятили меморіальний комплекс на честь земляків, які віддали свої життя, захищаючи Україну в російсько-українській війні. The post ДЛЯ ПАМ’ЯТІ ПОКОЛІНЬ appeared first on Газета "Подолянин".
5 серпня в Колибаївському старостаті відкрили і освятили меморіальний комплекс на честь земляків, які віддали свої життя, захищаючи Україну в російсько-українській війні. Цей меморіал, споруджений за кошти громади, став символом глибокої вдячності, скорботи і незламності всієї громади. На одній зі стел навіки викарбовані імена Героїв Колибаївського старостату, чий подвиг назавжди залишиться у пам’яті поколінь: <img loading="lazy" decoding="async" class="alignright wp-image-80523" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks.webp" alt="" width="400" height="267" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks.webp 800w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks-400x267.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks-768x512.webp 768w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks-450x300.webp 450w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks-310x207.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/memorialnyj-kompleks-150x100.webp 150w" sizes="auto, (max-width: 400px) 100vw, 400px" /> Роман ІВАНЕНКО (03.11.1995 – 28.02.2023) Василь РУДНІЦЬКИЙ (15.03.1975 – 15.07.2023) Дмитро СМЕТАНА (01.04.1997 – 19.03.2024) Ігор БІЛИК (06.10.1982 – 30.07.2024) Олександр ІВАНІЦЬКИЙ (08.02.1983 – 09.09.2024) Дмитро ЩЕГЕЛЬСЬКИЙ (31.03.1983 – 09.09.2024) Микола КШЕВЕЦЬКИЙ (16.03.1986 – 17.09.2024) Руслан ГУТ (20.02.1978 – 28.12.2024) Артур СКАВРЕНЮК (01.08.1987 – 26.01.2025) Володимир ІВАНІЦЬКИЙ (14.04.1987 – 06.04.2025) Андрій СЕМЕНЮШКО (10.09.1977 – 14.06.2025). Під час церемонії присутні вшанували полеглих Захисників хвилиною мовчання, відбулися спільна молитва і чин освячення меморіального комплексу. The post ДЛЯ ПАМ’ЯТІ ПОКОЛІНЬ appeared first on Газета "Подолянин".
Навіть погода похвилювалася за наш фестиваль «Мій Ангел має крила ЗСУ». Напередодні й відпекло, і відгриміло, щоб 8 серпня над Колодіївкою вийшло лагідне сонце. Знайте, жителі та гості Китайгородської громади, ті хмари розігнали ви своєю благодійністю на заході! Кожен, хто прийшов, об’єднався навколо найголовнішого - підтримки ЗСУ. Ми не розважалися, ми злилися в один великий прояв любові до своєї країни, якій ми бажаємо близької перемоги і миру. The post ВЕЛИКИЙ ПРОЯВ ЛЮБОВІ ДО КРАЇНИ! appeared first on Газета "Подолянин".
Навіть погода похвилювалася за наш фестиваль «Мій Ангел має крила ЗСУ». Напередодні й відпекло, і відгриміло, щоб 8 серпня над Колодіївкою вийшло лагідне сонце. Знайте, жителі та гості Китайгородської громади, ті хмари розігнали ви своєю благодійністю на заході! Кожен, хто прийшов, об’єднався навколо найголовнішого – підтримки ЗСУ. Ми не розважалися, ми злилися в один великий прояв любові до своєї країни, якій ми бажаємо близької перемоги і миру. <img loading="lazy" decoding="async" class="alignleft wp-image-80584" src="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/kytajgorodska.webp" alt="" width="382" height="287" srcset="https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/kytajgorodska.webp 600w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/kytajgorodska-400x300.webp 400w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/kytajgorodska-310x233.webp 310w, https://podolyanin.com.ua/wp-content/uploads/2026/08/kytajgorodska-140x105.webp 140w" sizes="auto, (max-width: 382px) 100vw, 382px" />Із цієї найзаповітнішої мрії наш фестиваль народився і четвертий рік поспіль продовжує бути тиловим побратимом для війська. Про це перші слова зі сцени від сільського голови Юрія БЕЗРОДНОГО, який подякував присутнім за допомогу тим, хто щодня боронить державу, за кожну придбану страву, сувенір, кожен донат, що є внеском у перемогу. Захід тривав до самого вечора: був і благодійний аукціон, і конкурс народної пісні, і танцювальний флешмоб, і фінальна пісня. Лише за пів дня на армію зібрано понад 161 тис. грн. Фестиваль «Мій Ангел має крила ЗСУ» ще раз довів: поки є люди, готові простягнути руку допомоги, поки тил і фронт стоять пліч-о-пліч – нас не здолати. За інформацією Китайгородської тергромади. The post ВЕЛИКИЙ ПРОЯВ ЛЮБОВІ ДО КРАЇНИ! appeared first on Газета "Подолянин".